I USA har på senare år fler än 306 spädbarn rövats bort.
I 10 % av fallen var mamman fortfarande gravid.
9 av 10 mödrar överlevde inte övergreppet.
Vad ska vi ge henne för namn?
Jag vet inte. Vad sägs om...Zoey?
-Va? Nej, knappast. -Det är gulligt. Varför inte?
Det börjar på z. Då blir hon alltid vald sist i klassen.
-Beatrice. -Va?
-Jag hade en moster Bea. Var snäll. -En moster... Skojar du?
Vad säger du om...Anna?
-Anna? -Ja. Nej?
Det är inte...
Hon sparkade precis. Känn!
Se upp!
Ser du att hennes hjärta slår?
Det ser perfekt ut, Sarah.
Förutom några inre skråmor är allt som det ska.
-Jag är mer orolig för dig. -Det är okej. Jag är beredd.
Okej.
Har du känt några sammandragningar?
-Nej, jag tror inte det. Är det dåligt? -Ovanligt. Det börjar bli sent.
Vi kan vänta i några dagar, men om inget händer...
-Nej, jag vill inte bli uppskuren. -Vi ska försöka framkalla det.
Du får oxytocin, ett hormon som snabbar på sammandragningarna.
Det säger till barnet att det är dags. Finns det nån som kan skjutsa hit dig?
-Det är bättre om du inte kör. -Jag kör inte längre.
Förlåt mig.
-Det är lugnt. Mamma kommer i kväll, så... -Bra.
Vila dig så mycket du kan.
God jul.
Med den julsången är programmet slut-
-och det är den varmaste jul jag kan minnas.
Vi är tillbaka i morgon samma tid, från 16-20.
Det är första gången nån ber mig köra till det området.
-Det är nybyggt. -Sunset Grove. Vem hittar på såna namn?
Alla låter likadana.
Jag körde några banksnubbar ut till ett bostadsområde förra veckan.
Green Sunshine...
Hej, mamma.
Jag var hos läkaren. Jag hade den på ljudlös och glömde.
Jodå, det är bra. Jag är bara trött.
Okej, jag lämnar nyckeln i brevlådan vid trädgårdsgrinden åt dig.
Okej. Ja.
Jag är säker på att det är okej med mig.
Jag gör allt som doktorn säger, så du behöver inte oroa dig.
Hej då, mamma.
Hej! Har du saknat mig?
Isaac! Den är perfekt. Tack!
Det behövde du inte.
Det är bara en liten pryl som gör att när du vaknar av att babyn gråter-
-så tänker du på oss.
-Jag har nåt åt dig också. -Vad kul!
Sarah! Vad vacker den är!
Matt tog den dagen då vi träffade er.
Jag hittade den när jag gick igenom hans saker.
-Vi tänkte ge den till dig och Brian. -Brian kommer att älska den.
Jag minns den här dagen. Herregud! Tack.
Vad gör du?
När Brian ringer, kommer nu den här bilden att visas.
Ursäkta mig.
Hallå?
Nej.
Nej, det är han inte.
Nej, han har inte...
Han kommer inte tillbaka.
Aldrig. Tack.
Matts namn står fortfarande på telefonabonnemanget.
Ibland ringer företag och vill att han ska byta leverantör.
-Vad tråkigt. -Det är ingen fara.
Jag tycker nästan om att folk ringer och frågar efter honom.
Det är fint att höra hans namn en liten stund.
Isaac...
Jag har bestämt mig för att sälja huset.
Det är nog bäst med allt som pågår, och barnet...
Det är bättre om jag bor hos mamma ett tag.
Jag vet inte...
Jag tror inte att jag klarar det här ensam.
-Jag har inte styrkan. -Vi finns alltid här.
Jag vet. Det är inte det.
Jag är rädd.
Jag är rädd att jag inte klarar av det.
Jag är rädd att jag blir en dålig mamma.
Ingen kan lära en att bli en bra mamma.
Antingen är man det eller inte, och tro mig-du är det.
Förlåt. Självklart skulle jag börja gråta...
Du vet väl att du är bjuden på middag hos oss i kväll?
Det här området blir en spökstad såna här kvällar.
Det vore kul om du kom.
Tack.
Jag är så tacksam för dig och Brian och ert stöd.
Men i kväll...
...är jag inte på humör att fira.
Du trivs visst under vatten, du med.
Excalibur, vad har du gjort?
Nu räcker det.
Hallå?
Isaac, är det du?
Jag ser dig.
Förlåt att jag stör på julafton.
Jag har problem med bilen och skulle behöva ringa ett samtal.
Ledsen, jag förstår inte riktigt.
Jag behöver ringa ett samtal.
Har du ingen mobil?
Batteriet tog slut.
Vad har hänt?
Som jag sa: Jag har ett problem med bilen. Vill du vara snäll och öppna?
Vet du vad? Min man sover. Jag vill inte väcka honom.
Jag ska inte väsnas. Det tar bara en liten stund. Snälla?
-Det är nog bäst om du frågar grannen. -Det är ingen hemma.
Snälla! Det tar bara en sekund.
Nej. Jag är ledsen. Jag sa ju att min man sover. Jag öppnar inte.
Varför ljuger du?
Ursäkta?
Din man sover inte, Sarah. Han är död.
Öppna dörren, Sarah!
Jag vet inte vem du är eller vad du vill.
Men ge dig av. Jag ringer polisen!
Hör du det?
Excalibur?
Vad skäller du på?
Hej, jag heter Sarah Clark.
Jag bor i Sunshine Grove. På 10 Oak Crest.
Jag vill rapportera att en främmande kvinna smyger utanför mitt hus.
Nej, jag vet inte vem hon är.
Snälla, kom hit fort.
Jag är i huset. Okej, tack.
Isaac, det är Sarah. Det är nåt som inte stämmer.
En främmande kvinna var här och ville komma in.
Jag har aldrig sett henne förut. Polisen är på väg, men ring mig när du kan.
-God kväll. Sarah Clark? -Ja.
-Vi fick ett samtal. -Det var jag.
Det var en främmande kvinna här som ville komma in i huset.
-In i huset? -Ja, hon bultade på dörren.
Jag vet inte vad hon ville.
-Är det nån annan hemma hos er? -Nej.
-Har ni nån aning om vem kvinnan var? -Nej, jag såg henne inte så bra.
Som ni ser är lampan trasig.
Den fungerade inte när hon var här.
Jag tar en titt på baksidan.
Är ni säker på att det var en kvinna?
Jag menar, såg ni ansiktet ordentligt?
Några andra detaljer?
Nej, jag såg inte hennes ansikte. Det var för mörkt.
Men jag hörde rösten. Det var definitivt en kvinna.
Det är tomt-ingen är där. Den som var här är borta.
Hon kommer nog inte tillbaka. Det var nog nån som hade druckit för mycket.
Jag informerar områdets polisbil och ber dem köra förbi senare-
-och se till att allt är bra.
Tack. Jag följer er ut.
Vad sysslar du med?
Du vet att du inte får vara i sängen.
Se så, hoppa ner.
Kom igen. Så ja.
Du också, hör du.
Vem är du?
Vad vill du?
Sarah!
Du borde veta vem jag är, Sarah...
...och vad jag är ute efter.
Vad vill du?
Sarah...
Om du kommer ut nu, så blir allt mycket lättare.
Gör det inte svårare.
Du kan inte stanna där för alltid.
Du måste komma ut förr eller senare.
Barnet också.
Hon är på väg ut, Sarah.
Sarah?
Sarah! Vi kan göra det tillsammans!
Sarah! Öppna dörrjäveln!
Sarah!
Sarah?
Isaac...
Jag är Sarahs mamma. Hon har berättat så mycket om dig.
Jaha! Jag är ledsen att jag klampade in så här. Vi har reservnycklarna.
Mår hon bra? Hon ringde, men vi hann inte svara.
Hon är utmattad, stackaren.
-Det här har varit så svårt för henne. -Men hon är stark. Hon klarar det.
Ja, och jag sa exakt det till henne tidigare i dag.
Men sen fick vi hennes meddelande-
-om att nån ville komma in i huset.
Vi blev förstås oroliga. Oroliga små grannar...
Brian och jag.
Jag förmodar att Sarah har nämnt honom? Kanske inte.
Jo, det har hon. Vad dumt av mig, förlåt.
Tack så mycket för att du kom. Det var inget. Hon var bara nervös.
-De här månaderna har varit svåra. -Jag vet.
Men vi är så glada att en ny liten granne är på väg.
-Det kommer att bringa glädje. -Ja...
Det är synd att hon ska adoptera bort barnet.
Oj, har hon inte sagt det? Jag är hemskt ledsen.
Jo, hon nämnde det. Jag visste bara inte att hon hade bestämt sig.
Det var vänligt att du kom. Jag ska hälsa att du var här. Får jag följa dig ut?
Vi ska inte störa mer.
-Och du bor...? -I huset bredvid.
Förlåt igen att jag klampade in.
Vilka...? Vilka är ni?
-Har det hänt nåt med Sarah? -Du kanske ska berätta vem du är först?
Jag är hennes mamma. Har det hänt nåt?
-Sarah? -Sarah sover.
Sarah? Sarah?
Jag visste inte att det var du.
Mamma... Mamma...
Nej! Mamma, nej!
Herregud! Jag visste inte att det var du!
Lämna mig inte! Jag älskar dig så mycket!
Jag älskar dig så mycket!
Stanna hos mig, mamma! Snälla!
Jag visste inte att det var du!
Isaac! Jag visste inte att det var mamma.
Jag trodde att det var en kvinna som attackerade mig.
Hon vill komma ut.
Du klarar det inte ensam. Låt mig hjälpa dig.
Kom inte ännu. Kom inte ännu.
Jag sa:
Låt...mig...hjälpa...dig!
Kan du inte röra dig?
Hjälp! Hjälp!
Jag behöver hjälp! Snälla!
Brian!
Brian, snälla! Brian!
Brian!
Brian, jag behöver hjälp!
Brian, nej!
Brian, snälla!
Bakom dig!
Okej...
Okej, uppfattat.
-Det är julafton. Du borde ta det här. -Julafton?
Du är en nybörjare. Att ta hand om hysteriska kvinnor måste vara ditt jobb.
Snälla, säg att du inte sa det jag hörde.
-God jul... -God jul!
Sarah Clark?
-Jag såg lamporna. -Vi ville bara se att ni mådde bra.
-Stationen sa att nån hade stört er. -Det har inte varit några problem.
-Jag blev väl rädd... -Visst.
-Tack för att ni kom. -Det är min plikt.
Tveka inte att ringa om ni upptäcker nåt ovanligt, okej?
God kväll.
God jul.
Vi är klara!
Fan, jag trodde att hon hade fått värkar och du agerade barnmorska.
Vad är det? Va?
Tusan också! Vänta.
En sak till. Jag undrade om namnet.
-Va? -Barnets!
-Sarah Clark? -Ja!
Mike? Hör du mig? Mike?
Hallå?
Mike?
Hallå?
Mike?
Helvete!
Mike! Snälla... Mike!
Ser du nu vad du har gjort?
Donovan här. Vi har en skadad polisman. Jag behöver förstärkning.
Donovan här. Jag upprepar: Vi har en skadad polisman.
-Stanna! Rör dig inte! -Det är inte mig ni ska ta.
-Upp med händerna! -Jag är Sarah Clark. Jag ringde er.
Kvinnan jag rapporterade om är där uppe. Vi måste gå.
-Vad pratar du om? -Hon är galen. Hon vill ha mitt barn.
Det räcker! Nu ska vi gå upp. Gå!
Fortsätt! Gå!
-Kvinnan. Var är hon? -Där. Hon var precis där.
På sängen. Jag slog henne med...
Det här är omöjligt. Det är inte sant. Du måste tro mig. Snälla!
-Vattnet gick. Jag måste till sjukhus. -Slappna av. Allt...
Hon gjorde det. Hon måste vara där nere. Tror du mig nu?
-Tror du mig? -Vänta här. Rör dig inte.
-Jag tittar där nere. -Lämna mig inte!
Jag skaffar hjälp och en ambulans.
Vem där?!
Nej...
Excalibur...
Jag är ledsen. Jag är så ledsen.
Barnet kommer med mig, Sarah. På ett eller annat sätt.
Du får välja hur.
Låt mig hjälpa dig. Jag vet vad jag behöver göra.
Överlåt det till mig.
Snälla, nej...
Nej! Nej!
-Hallå! Är det nån där? -336 här.
Jag är Sarah Clark! Jag ringde förut från 10 Oak Crest!
-Jag behöver hjälp! Jag blir angripen! -Var är poliserna?
Jag tror att hon dödade dem! Ni måste komma nu!
-Var det ni som ringde? -Ja! Jag är Sarah Clark!
Jag är angripen och...!
Du borde inte köra, Sarah. Du vet hur det gick förra gången.
Hallå!
Hallå?
Hallå? Snälla...
Är det nån här? Jag behöver hjälp.
Hallå...
Det är inte många som vet det, men barnen hör allt när de är i magen.
Musiken underlättar för dem. De blir vana vid den.
De lär sig att vara lyckliga.
Därför spelade jag den här för henne så ofta jag kunde.
Alltid.
Hon kommer att bli lycklig här.
Jag kunde inte låta nåt hända någon av er.
Jag vet att du är där inne, Sarah!
Sarah!
Hon är min, Sarah!
Kom inte närmare!
Vad gör du?
-Jag sa: Kom inte närmare. -Du kan ju knappt stå på benen.
Jag gör det. Jag svär att jag gör det.
Nej.
Du älskar henne.
Du älskar henne, trots allt.
Nu ska du göra exakt vad jag säger.
Vad hoppades du uppnå med allt det här?
Jag vann lite tid.
Ja!
Hallå! Hör ni mig?
Hjälp mig! Kom igen!
Varför?
Varför just jag?
-För att du tog mitt, Sarah. -Va?
Du tog mitt. Det är bara rättvist att du ger henne tillbaka till mig.
Du? Herregud!
-Rätt ska vara rätt. -Det var en olycka!
Det var ingen olycka.
Matt och jag hade varit hos läkaren.
Jag kände barnet sparka. Jag var så glad.
Jag blev distraherad en sekund.
Jag visste inte vad som skulle hända. Jag visste inte!
-Snälla... -Förlåt mig.
-Det här kommer att göra ont. -Nej!
Vad ska hon få för namn?
-Va? -Hennes namn?
Matt och jag valde aldrig. Jag vill bara veta vad du valde.
Isabella.
Skitnamn!
Översättning: John Ottosson